Er du til mandehørm eller hjertesuk - her er en personlig opdagelsesrejse i macho-litteraturen.
Jeg er en mand - et pragteksemplar af slagsen - og jeg læser bøger. Maskerne i mit maskuline litterære galleri er mange: Actionmanden, drukkenbolten, lømlen, krammebamsen og horny-porno-bassen. Og mange flere. Mød nogle af dem her.
Make my day - punk!
Jeg spejler mit maskuline ansigt og min rå svedige mandighed i biografier af jægersoldaterne 'Jo du kan' af Nicolai Moltke-Leth og Sådan! af Carsten Mørch. Sammen med engelske Andy McNabs 'Bravo to nul - elitesoldat ' lagrer disse kæberaslere af bøger et machoideal dybt inde i mig. Det giver mig lyst til at afprøve grænserne for min fysiske og psykiske formåen og er et direkte skrig til min inderste jæger- og krigernatur. Forsørgeren, familiens beskytter og overhovede træder frem. Og skulle jeg få lyst til endnu et ladegreb, griber jeg til krimi- og spændingsbøger, der med deres action og handlekraft taler til samme del af min natur. Den ensomme ulv, som gør tingene på sin egen måde og jager et mål nådesløst. Michael Connollys serie om LA strømeren Harry Bosch, Jan Guillous Hamiltonbøger, og Sindssygelægen af Caleb Carrs dystre, er eksempler på bøger, der emmer af "krudtrøg". Det ultimative testosteronflip er den politisk ukorrekte 'Døden kommer om eftermiddagen' af Ernest Hemingway. Her kaster jeg mig modigt ind i tyrefægterarenaen. Står alene ansigt til ansigt med tyren. Adrenalinen pumper, den farlige dans med muletaen rundt om hornene, sværdet der skal ramme sit mål, lugten af død, efterfulgt af hæderen der strømmer mig i møde - Cojones på et fad!
There is a tear in my beer.....
… synger Hank Williams inde i mit lavtrykshærgede hovede, når jeg stirrer på den selvdestruktive mand i Tom Kristensens mesterværk Hærværk. Ole Jastrau er her mit navn, og ”jeg” hænger ud med gutterne på stamværtshuset. På overfladen har vi det sjovt, men langsomt går han/jeg i stykker indefra og verden synker i grus. Amerikanske Charles Bukowskis tørstige forfatterskab indeholder på samme måde mange fortællinger om livets skyggesider, f.eks. i bogen 'Stiverter'. Engelske Irvine Welshs 'Trainspotting' sender et skud gennem mine årer og jeg sniffer til atmosfæren. Men jeg behøver ikke en kold tyrker, for det er blot fantasi. Som mand græmmes jeg dybest set ved disse fortællinger, men fascineres også på en underlig uforklarlig måde. Skål! De samme selvdestruktive kræfter finder jeg også i forholdet til kærligheden. Goethes store roman om den unge Werthers lidelser er et glimrende afløb for mit indestængte smertesskrig, når min elskede forsvinder eller ikke gengælder kærligheden. Kvinder er bedre til at tackle kærligheden, mens jeg med tårer i øjnene åbner køleskabet, hiver den tredje Urquell pilsner ud og patetisk svælger i min Weltschmerz. Hos Goethe er konsekvensen dog langt alvorligere. Nedturen er en vigtig livserfaring, men det opdager jeg først senere.
Libertineren - det skarn
Den selvoptagede libertiner genkaldes i min hukommelse. Mit øje ser Søren Kierkegaards fortælling om den erotiske flanørs farlige leg med forførelsen af Cordelia i 'Forførerens dagbog'. Bogen på reolen smiler satanisk og lokkende. Den var jeg meget fascineret af i min studietid i Aalborg, hvor Jomfru Ane Gade lagde kulisse til mine love-raids. Idag er jeg ikke så stolt af denne udsvævende fortid. Charles Bukowskis 'Kvinder' og Pierre Ambroise François Choderlos de Laclos Farlige forbindelser er frydefulde rejser tilbage til de glade ubekymrede partydage.
"Dein ist mein ganzes herz", men i aften skal jeg ud med gutterne - eller ... ?
Kvinden, den svære kærlighed, parforholdet, børn og rollen som far og mand er sider af livet, som nu optager mit sind. Både Nick Hornby: Fodboldfeber, High Fidelity og Omkring en dreng og danske Benn Q. Holm: Hafnia Punk og Sommer rammer plet i deres bøger. De handler om mig - storbyens drengerøv - som har nået den alder, hvor jeg skal finde ståstedet og rollen i livet og samtidig tage et ansvar - hjælp! Jeg forsøger at smyge mig uden om, men vælger alligevel kærligheden uden at give afkald på lømlen. Den tredje forfatter er såmænd Helen Fielding, som jeg blev introduceret til af en smuk kvinde, som sagde: "Læs Bridget Jones' dagbog og du vil forstå kvinder i 30'erne". En læseoplevelse som må beskrives som forbløffende, men ligefrem forstå kvinder! (jeg fatter stadig ikke en meter). Bogens to mandetyper, den stille søde fyr og lømlen vækker genkendelse, men begge typer gav mig en tag-dig-dog-sammen-oplevelse, sikke nogle himmelråbende vatarme. Tre forfattere, der med masser af humor, indlevelse og følelse fanger tidsånden og på forskellig vis sætter fokus på manden og kærligheden. Et gok til krammebamsen.
Ti kvinde, føj dig, thi jeg skal bruge dit legeme
Og så kommer jeg til den del af min maskulinitet, som det hele drejer sig om og hvor kvinders fordomme bekræftes - sex, sex og atter sex!!! Jo det fylder meget i mit univers. Jeg kan ikke få nok. Skyldes min fascination af den kvindelige barm, at modermælken kom på flaske og at jeg har måttet kompensere for det lige siden ? Det første møde med erotikken fandt sted i tegneserien om “Fanny Hill”. Siden blev emnet udforsket i en udgave af “Kama Sutra”, som desværre ikke var illustereret. Den mere poetiske indgang finder jeg i Emil Aarestrups erotiske poesi, som jeg gerne reciterer for mit hjertes udkårne, med et fromt håb om at åbne hende. Henry Millers bøger 'Sexus', 'Plexus', 'Nexus' og den forholdsvis nye 'Opus Pistorum' rykker i kronjuvelerne - det er hardcore og jeg har svært ved at holde hænderne over dynen! - der findes ikke større skønhed på denne jord end en smuk kvinde. Den skønhed er ikke universel, men har mange former.
Mandens mange masker er ikke et entydigt valg. Hvilke masker der passer er afhængig af den sociale arv, de cirkler man færdes i og hvilken rolle man vælger. I det litterære galleri har jeg valgt mine masker, en anden mand vil vælge andre, men jeg tror, at galleriet indeholder alt, hvad en mand kan begære og lidt til.
Lad mig runde af med to opfordringer til kvinderne. Kast jer over nogle af disse bøger, måske venter der en aha-oplevelse. Stil krav til os, skæld os ud, men dræb ikke drengerøven i os, for det er her glæden og fantasien lever og i sidste ende kærligheden. Giv mig rum og jeg er din ... din lømmel!
Artikel
Manden og litteraturen
![](/sites/default/files/styles/spot/public/field_article_cover_image/rambo_macho.jpg?itok=Z37gzGa8)
![](/sites/default/files/styles/spot/public/field_article_cover_image/rambo_macho.jpg?itok=Z37gzGa8)
Er du til mandehørm eller hjertesuk - her er en personlig opdagelsesrejse i macho-litteraturen.
Jeg er en mand - et pragteksemplar af slagsen - og jeg læser bøger. Maskerne i mit maskuline litterære galleri er mange: Actionmanden, drukkenbolten, lømlen, krammebamsen og horny-porno-bassen. Og mange flere. Mød nogle af dem her.
Make my day - punk!
Jeg spejler mit maskuline ansigt og min rå svedige mandighed i biografier af jægersoldaterne 'Jo du kan' af Nicolai Moltke-Leth og Sådan! af Carsten Mørch. Sammen med engelske Andy McNabs 'Bravo to nul - elitesoldat ' lagrer disse kæberaslere af bøger et machoideal dybt inde i mig. Det giver mig lyst til at afprøve grænserne for min fysiske og psykiske formåen og er et direkte skrig til min inderste jæger- og krigernatur. Forsørgeren, familiens beskytter og overhovede træder frem. Og skulle jeg få lyst til endnu et ladegreb, griber jeg til krimi- og spændingsbøger, der med deres action og handlekraft taler til samme del af min natur. Den ensomme ulv, som gør tingene på sin egen måde og jager et mål nådesløst. Michael Connollys serie om LA strømeren Harry Bosch, Jan Guillous Hamiltonbøger, og Sindssygelægen af Caleb Carrs dystre, er eksempler på bøger, der emmer af "krudtrøg". Det ultimative testosteronflip er den politisk ukorrekte 'Døden kommer om eftermiddagen' af Ernest Hemingway. Her kaster jeg mig modigt ind i tyrefægterarenaen. Står alene ansigt til ansigt med tyren. Adrenalinen pumper, den farlige dans med muletaen rundt om hornene, sværdet der skal ramme sit mål, lugten af død, efterfulgt af hæderen der strømmer mig i møde - Cojones på et fad!
There is a tear in my beer.....
… synger Hank Williams inde i mit lavtrykshærgede hovede, når jeg stirrer på den selvdestruktive mand i Tom Kristensens mesterværk Hærværk. Ole Jastrau er her mit navn, og ”jeg” hænger ud med gutterne på stamværtshuset. På overfladen har vi det sjovt, men langsomt går han/jeg i stykker indefra og verden synker i grus. Amerikanske Charles Bukowskis tørstige forfatterskab indeholder på samme måde mange fortællinger om livets skyggesider, f.eks. i bogen 'Stiverter'. Engelske Irvine Welshs 'Trainspotting' sender et skud gennem mine årer og jeg sniffer til atmosfæren. Men jeg behøver ikke en kold tyrker, for det er blot fantasi. Som mand græmmes jeg dybest set ved disse fortællinger, men fascineres også på en underlig uforklarlig måde. Skål! De samme selvdestruktive kræfter finder jeg også i forholdet til kærligheden. Goethes store roman om den unge Werthers lidelser er et glimrende afløb for mit indestængte smertesskrig, når min elskede forsvinder eller ikke gengælder kærligheden. Kvinder er bedre til at tackle kærligheden, mens jeg med tårer i øjnene åbner køleskabet, hiver den tredje Urquell pilsner ud og patetisk svælger i min Weltschmerz. Hos Goethe er konsekvensen dog langt alvorligere. Nedturen er en vigtig livserfaring, men det opdager jeg først senere.
Libertineren - det skarn
Den selvoptagede libertiner genkaldes i min hukommelse. Mit øje ser Søren Kierkegaards fortælling om den erotiske flanørs farlige leg med forførelsen af Cordelia i 'Forførerens dagbog'. Bogen på reolen smiler satanisk og lokkende. Den var jeg meget fascineret af i min studietid i Aalborg, hvor Jomfru Ane Gade lagde kulisse til mine love-raids. Idag er jeg ikke så stolt af denne udsvævende fortid. Charles Bukowskis 'Kvinder' og Pierre Ambroise François Choderlos de Laclos Farlige forbindelser er frydefulde rejser tilbage til de glade ubekymrede partydage.
"Dein ist mein ganzes herz", men i aften skal jeg ud med gutterne - eller ... ?
Kvinden, den svære kærlighed, parforholdet, børn og rollen som far og mand er sider af livet, som nu optager mit sind. Både Nick Hornby: Fodboldfeber, High Fidelity og Omkring en dreng og danske Benn Q. Holm: Hafnia Punk og Sommer rammer plet i deres bøger. De handler om mig - storbyens drengerøv - som har nået den alder, hvor jeg skal finde ståstedet og rollen i livet og samtidig tage et ansvar - hjælp! Jeg forsøger at smyge mig uden om, men vælger alligevel kærligheden uden at give afkald på lømlen. Den tredje forfatter er såmænd Helen Fielding, som jeg blev introduceret til af en smuk kvinde, som sagde: "Læs Bridget Jones' dagbog og du vil forstå kvinder i 30'erne". En læseoplevelse som må beskrives som forbløffende, men ligefrem forstå kvinder! (jeg fatter stadig ikke en meter). Bogens to mandetyper, den stille søde fyr og lømlen vækker genkendelse, men begge typer gav mig en tag-dig-dog-sammen-oplevelse, sikke nogle himmelråbende vatarme. Tre forfattere, der med masser af humor, indlevelse og følelse fanger tidsånden og på forskellig vis sætter fokus på manden og kærligheden. Et gok til krammebamsen.
Ti kvinde, føj dig, thi jeg skal bruge dit legeme
Og så kommer jeg til den del af min maskulinitet, som det hele drejer sig om og hvor kvinders fordomme bekræftes - sex, sex og atter sex!!! Jo det fylder meget i mit univers. Jeg kan ikke få nok. Skyldes min fascination af den kvindelige barm, at modermælken kom på flaske og at jeg har måttet kompensere for det lige siden ? Det første møde med erotikken fandt sted i tegneserien om “Fanny Hill”. Siden blev emnet udforsket i en udgave af “Kama Sutra”, som desværre ikke var illustereret. Den mere poetiske indgang finder jeg i Emil Aarestrups erotiske poesi, som jeg gerne reciterer for mit hjertes udkårne, med et fromt håb om at åbne hende. Henry Millers bøger 'Sexus', 'Plexus', 'Nexus' og den forholdsvis nye 'Opus Pistorum' rykker i kronjuvelerne - det er hardcore og jeg har svært ved at holde hænderne over dynen! - der findes ikke større skønhed på denne jord end en smuk kvinde. Den skønhed er ikke universel, men har mange former.
Mandens mange masker er ikke et entydigt valg. Hvilke masker der passer er afhængig af den sociale arv, de cirkler man færdes i og hvilken rolle man vælger. I det litterære galleri har jeg valgt mine masker, en anden mand vil vælge andre, men jeg tror, at galleriet indeholder alt, hvad en mand kan begære og lidt til.
Lad mig runde af med to opfordringer til kvinderne. Kast jer over nogle af disse bøger, måske venter der en aha-oplevelse. Stil krav til os, skæld os ud, men dræb ikke drengerøven i os, for det er her glæden og fantasien lever og i sidste ende kærligheden. Giv mig rum og jeg er din ... din lømmel!
Kommentarer