Anmeldelse
Rouletten af Niels Lillelund
- Log ind for at skrive kommentarer
![](/sites/default/files/styles/spot/public/rouletten.gif?itok=K9YugNIJ)
Da den unge croupier Martin Egtved åbner sit skab i omklædningsrummet på sin arbejdsplads, falder en smuk, men meget død pige ud. En kollega.
Anbefalet af bibliotekar Birgitte Tindbæk, Gentofte Bibliotekerne
Lån bogen på
Vi er i et trist og novembergråt København, i Casino Copenhagen på SAS-hotellet på Amager, et - i modsætning til omgivelserne udendørs - feststemt, internationalt og opspeedet miljø, hvor nogen har sat sig for at myrde de ansatte.
Og på sagen sættes en rigtig dansk anti-helt af en vice-kriminalkommisær: Erik Andersen, ungkarl, 47, lidt ensom, lidt overvægtig, let alkoholiseret – og - på positivsiden: han hører god jazz, han elsker bøger og laver god mad til sig selv. Og så er han – på typisk dansk manér – meget selvironisk, især på egne vegne. Alt i alt en sympatisk og troværdig detektiv, som man kommer til at holde af.
Men hvilken kontrast til spillermiljøet, der oser af glimmer og overflade!
Vi kommer lidt rundt i København i selskab med kriminalkommissæren – og træffer i casino-miljøet mange typer: de vege fyre med stærke kærester, direktøren, der udnytter sin stilling til at lægge an på de ansatte piger. Eller de ensomme stakler, ulykkeligt forelskede i de smukke pige-croupierer. Eller macho-fyrene eller de satte borgermænd med en kone derhjemme. Eller den sportstrænede og selvsikre croupier, der rigtig tør spille op til pigerne, og det gør han så på livet løs og med stor succes.
Croupierligene hober sig op, mens Erik Andersen gribes af spillelidenskab (ja, han har mange laster), udfører politimæssigt rutinearbejde, fumler lidt, har heldet med sig også og til sidst – i et øjeblik af klarsynet indsigt, afslører den rette sammenhæng; som selvfølgelig ikke skal røbes!
Jeg var nok lidt skuffet over løsningen, men det ødelægger ikke indtrykket af en velskrevet krimi med et troværdigt plot og en meget indfølende beskrivelse af et interessant og usædvanligt miljø.
Og med i købet får vi en studie i spillelidenskabens himmel og helvede.
Og så en lille personlig sidegevinst: hvor fristende en tanke at vinde stort på den franske roulette eller i Black Jack og med et ryk løfte sig ud af sin beskedne bibliotekartilværelse og op i en højere socialklasse?! Det rykker noget i mig, må jeg tilstå. Men jeg har nu også altid haft lyst til det med spil – og aldrig rigtigt fået gjort noget ved det!
God krimi, underholdende, lun og spændende – dansk når det er godt!
Forfatteren er journalist og tidligere croupier, og dette er hans debutroman.
Lindhardt & Ringhof, 1999. 234 sider.
- Log ind for at skrive kommentarer
![](/sites/default/files/styles/spot/public/rouletten.gif?itok=K9YugNIJ)
Da den unge croupier Martin Egtved åbner sit skab i omklædningsrummet på sin arbejdsplads, falder en smuk, men meget død pige ud. En kollega.
Anbefalet af bibliotekar Birgitte Tindbæk, Gentofte Bibliotekerne
Lån bogen på
Vi er i et trist og novembergråt København, i Casino Copenhagen på SAS-hotellet på Amager, et - i modsætning til omgivelserne udendørs - feststemt, internationalt og opspeedet miljø, hvor nogen har sat sig for at myrde de ansatte.
Og på sagen sættes en rigtig dansk anti-helt af en vice-kriminalkommisær: Erik Andersen, ungkarl, 47, lidt ensom, lidt overvægtig, let alkoholiseret – og - på positivsiden: han hører god jazz, han elsker bøger og laver god mad til sig selv. Og så er han – på typisk dansk manér – meget selvironisk, især på egne vegne. Alt i alt en sympatisk og troværdig detektiv, som man kommer til at holde af.
Men hvilken kontrast til spillermiljøet, der oser af glimmer og overflade!
Vi kommer lidt rundt i København i selskab med kriminalkommissæren – og træffer i casino-miljøet mange typer: de vege fyre med stærke kærester, direktøren, der udnytter sin stilling til at lægge an på de ansatte piger. Eller de ensomme stakler, ulykkeligt forelskede i de smukke pige-croupierer. Eller macho-fyrene eller de satte borgermænd med en kone derhjemme. Eller den sportstrænede og selvsikre croupier, der rigtig tør spille op til pigerne, og det gør han så på livet løs og med stor succes.
Croupierligene hober sig op, mens Erik Andersen gribes af spillelidenskab (ja, han har mange laster), udfører politimæssigt rutinearbejde, fumler lidt, har heldet med sig også og til sidst – i et øjeblik af klarsynet indsigt, afslører den rette sammenhæng; som selvfølgelig ikke skal røbes!
Jeg var nok lidt skuffet over løsningen, men det ødelægger ikke indtrykket af en velskrevet krimi med et troværdigt plot og en meget indfølende beskrivelse af et interessant og usædvanligt miljø.
Og med i købet får vi en studie i spillelidenskabens himmel og helvede.
Og så en lille personlig sidegevinst: hvor fristende en tanke at vinde stort på den franske roulette eller i Black Jack og med et ryk løfte sig ud af sin beskedne bibliotekartilværelse og op i en højere socialklasse?! Det rykker noget i mig, må jeg tilstå. Men jeg har nu også altid haft lyst til det med spil – og aldrig rigtigt fået gjort noget ved det!
God krimi, underholdende, lun og spændende – dansk når det er godt!
Forfatteren er journalist og tidligere croupier, og dette er hans debutroman.
Lindhardt & Ringhof, 1999. 234 sider.
Kommentarer