Anmeldelse
Shakespeare af Jay Roni
![](/sites/default/files/styles/spot/public/livogvaerker.jpg?itok=Ng3abZiC)
Hvis Shakespeare ikke var Shakespeare, hvem var så Shakespeare?Dette noget mystiske spørgsmål forsøges besvaret i den nyeste bog om Shakespeares liv og levned af Ronny Jay.
Anbefalet af bibliotekar Sanne Caft, Gentofte biblioterne
Lån bogen på
Det er en lille sag på blot 96 sider, ideel til at slæbe med ud til hængekøjen sammen med kaffekanden og solbrillerne. Men på trods af det diminutive format, formår bogen at give læseren en hel bunke af oplysninger om den store digter og skuespilforfatter.
Der lægges ud på bedste pædagogiske vis med at ridse op, hvem Shakespeare var, hans familieforhold osv, hvorefter forfatteren kaster sig ud i debatten om, hvem det egentlig var, der skrev Shakespeares stykker. Det mest nærliggende svar ( i al fald for os lægmænd ) er, at det var ham selv, viser sig ikke at være det eneste. Nogle stemmer på Christopher Marlowe, andre på Sir Francis Bacon. Og andre igen på en for mig ukendt Edward de Vere, 17. Jarl af Oxford.
Men uanset hvem, der skrev "En skærsommernatsdrøm", "Hamlet" og "Kong Lear", så står de værker stadig som højdepunkter i litteraturen. Og Ronny Jay konkluderer da også, at man ikke ved, hvem der helt præcis var forfatteren, men at det mest sansynlige - og kedelige - var, at det rent fraktisk VAR Shakespeare, der skrev Shakespeares stykker. Ikke meget romantik dér. Forfatteren har valgt at vægte denne del af stoffet ret let og ofrer ikke meget mere end tre sider på sagen. Ikke en vægtning der afspejler den polimik, der har hersket - og stadig hersker - om det spørgsmål. Men det er ikke bogens intention at give en dybdegående, akademisk fremstilling af Shakespeares liv og hvad dertil hører.
På trods af bogens enkle tilgang til emnet, formår den alligevel at komme med gode, letfattelige forklaringer på mange af de elementer, der kan virke fremmedgørende i Shakespeares tekster for en nutidig læser.
At han skrev i jambiske pentametre lyder flot, men det er bogens styrke, at den rent faktisk formår at forklare, hvad det så er, på ganske lidt plads og dog uden at forfladige forklaringen. Med hensyn til gennemgangen af hans stykker er der tale om en forholdvis kort og introducerende gennemgang.
For at få en udtømmende gennemgang kunne man for eksempel gå til "Resten er tavshed - 12 kapitler om Shakespeare" af Bettina Heltberg fra 2001 på 177 sider. Eller hvis man er mere interesseret i det biografiske aspekt, så kunne "Shakespeare - a life" af Park Honan fra 1998, være et godt og meget grundigt sted at starte. I det hele taget vrimler det med litteratur om Shakespeare, så for den interesserede læser er det bare med at komme i gang.
Og er man lidt overvældet, og vil sikre sig, at man ikke starter med at fingre i en engelsk, højlitterær sag om Shakespeares brug af blankvers i fjerde akt af "Som man behager", så kan man med sindsro kaste sig over Roni Jays bog. Dens størrelse, dens lette gennemgang og dens opsummering efter hvert kapitel, gør den til en god appetitvækker.
Så god fornøjelse med Shakespeare, og hvad deraf følger.
Sesam
Romannet - 1. juli 2001
![](/sites/default/files/styles/spot/public/livogvaerker.jpg?itok=Ng3abZiC)
Hvis Shakespeare ikke var Shakespeare, hvem var så Shakespeare?Dette noget mystiske spørgsmål forsøges besvaret i den nyeste bog om Shakespeares liv og levned af Ronny Jay.
Anbefalet af bibliotekar Sanne Caft, Gentofte biblioterne
Lån bogen på
Det er en lille sag på blot 96 sider, ideel til at slæbe med ud til hængekøjen sammen med kaffekanden og solbrillerne. Men på trods af det diminutive format, formår bogen at give læseren en hel bunke af oplysninger om den store digter og skuespilforfatter.
Der lægges ud på bedste pædagogiske vis med at ridse op, hvem Shakespeare var, hans familieforhold osv, hvorefter forfatteren kaster sig ud i debatten om, hvem det egentlig var, der skrev Shakespeares stykker. Det mest nærliggende svar ( i al fald for os lægmænd ) er, at det var ham selv, viser sig ikke at være det eneste. Nogle stemmer på Christopher Marlowe, andre på Sir Francis Bacon. Og andre igen på en for mig ukendt Edward de Vere, 17. Jarl af Oxford.
Men uanset hvem, der skrev "En skærsommernatsdrøm", "Hamlet" og "Kong Lear", så står de værker stadig som højdepunkter i litteraturen. Og Ronny Jay konkluderer da også, at man ikke ved, hvem der helt præcis var forfatteren, men at det mest sansynlige - og kedelige - var, at det rent fraktisk VAR Shakespeare, der skrev Shakespeares stykker. Ikke meget romantik dér. Forfatteren har valgt at vægte denne del af stoffet ret let og ofrer ikke meget mere end tre sider på sagen. Ikke en vægtning der afspejler den polimik, der har hersket - og stadig hersker - om det spørgsmål. Men det er ikke bogens intention at give en dybdegående, akademisk fremstilling af Shakespeares liv og hvad dertil hører.
På trods af bogens enkle tilgang til emnet, formår den alligevel at komme med gode, letfattelige forklaringer på mange af de elementer, der kan virke fremmedgørende i Shakespeares tekster for en nutidig læser.
At han skrev i jambiske pentametre lyder flot, men det er bogens styrke, at den rent faktisk formår at forklare, hvad det så er, på ganske lidt plads og dog uden at forfladige forklaringen. Med hensyn til gennemgangen af hans stykker er der tale om en forholdvis kort og introducerende gennemgang.
For at få en udtømmende gennemgang kunne man for eksempel gå til "Resten er tavshed - 12 kapitler om Shakespeare" af Bettina Heltberg fra 2001 på 177 sider. Eller hvis man er mere interesseret i det biografiske aspekt, så kunne "Shakespeare - a life" af Park Honan fra 1998, være et godt og meget grundigt sted at starte. I det hele taget vrimler det med litteratur om Shakespeare, så for den interesserede læser er det bare med at komme i gang.
Og er man lidt overvældet, og vil sikre sig, at man ikke starter med at fingre i en engelsk, højlitterær sag om Shakespeares brug af blankvers i fjerde akt af "Som man behager", så kan man med sindsro kaste sig over Roni Jays bog. Dens størrelse, dens lette gennemgang og dens opsummering efter hvert kapitel, gør den til en god appetitvækker.
Så god fornøjelse med Shakespeare, og hvad deraf følger.
Sesam
Romannet - 1. juli 2001
Kommentarer