Anmeldelse
Marv og ben af Rolf Sindø
- Log ind for at skrive kommentarer
![](/sites/default/files/styles/spot/public/marv_20og_20ben.jpg?itok=j3O6UN7p)
Her er en forrygende roman - kras realisme på overfladen, men lige nedenunder lurer absurd satire, barok komik og en god sjat soap. Anbefales på det varmeste!
Rolf Sindø har skrevet en roman om det moderne livs kludetæppefamilie - din og min nuværende og eks'erne med deres familier og dine, mine, vores børn. Det er kras realisme, som bliver sammenlignet med Jan Sonnergaard.
Sindø bevæger sig rundt blandt psykisk syge, bistandsklienter og småracister men også blandt veluddannede, som burde have deres på det tørre, for eksempel psykiateren Marianne med hendes småborgerlige tandlægemor, der kan fryse de måske egnede fast på fortovet med et blik.
Her er sammenbrud i hobetal, for eksempel Flemming, som går ned med flaget efter at være blevet skilt fra Marianne, som nu er flyttet sammen med hans bedste ven Michael. Den eneste måde, han kan håndtere sin vrede på, er at lave DNA-test på fællesbarnet Emil i håb om at spare børnepengene.
Så langt, så godt. Sindø har en holdning til etik, moral, ansvar i det moderne menneskeliv: Vi kan ikke bare rende fra hinanden, når det bliver ubekvemt, i hvert fald ikke, hvis der er børn involveret.
Men det bliver værre: For det viser sig, at Mariannes tvillingesøster Jette - som har haft en affære med Mariannes eks-mand - i virkeligheden er datter af Leif, som viser sig at være enten halvbror eller farbror til Mariannes mor, og som (måske?) er den, Jette har arvet sin paranoide skizofreni fra.
Man går galt i byen, hvis man kun læser romanen som realisme. Den er en moderne hybrid, der nægter at forholde sig til vores konventionelle idéer om romaner og genrer. Den kombinerer det realistiske med en barok Dario Fo-inspireret komik og ikke så få elementer fra soap-satirens overdrev. Det gør den til en meget morsom roman. Sproget er ligefremt og let læst, bramfrit i tonen og med mange præcise replikskifter og flot sansede situationer.
Og som man ville have sagt i den gamle serie Soap: "Forvirret?" - Det vil De stadig være efter at have læst "Marv og ben" ...
Men læs den endelig!
Gyldendal, 2005. 186 sider. Kr 199,-
- Log ind for at skrive kommentarer
![](/sites/default/files/styles/spot/public/marv_20og_20ben.jpg?itok=j3O6UN7p)
Her er en forrygende roman - kras realisme på overfladen, men lige nedenunder lurer absurd satire, barok komik og en god sjat soap. Anbefales på det varmeste!
Rolf Sindø har skrevet en roman om det moderne livs kludetæppefamilie - din og min nuværende og eks'erne med deres familier og dine, mine, vores børn. Det er kras realisme, som bliver sammenlignet med Jan Sonnergaard.
Sindø bevæger sig rundt blandt psykisk syge, bistandsklienter og småracister men også blandt veluddannede, som burde have deres på det tørre, for eksempel psykiateren Marianne med hendes småborgerlige tandlægemor, der kan fryse de måske egnede fast på fortovet med et blik.
Her er sammenbrud i hobetal, for eksempel Flemming, som går ned med flaget efter at være blevet skilt fra Marianne, som nu er flyttet sammen med hans bedste ven Michael. Den eneste måde, han kan håndtere sin vrede på, er at lave DNA-test på fællesbarnet Emil i håb om at spare børnepengene.
Så langt, så godt. Sindø har en holdning til etik, moral, ansvar i det moderne menneskeliv: Vi kan ikke bare rende fra hinanden, når det bliver ubekvemt, i hvert fald ikke, hvis der er børn involveret.
Men det bliver værre: For det viser sig, at Mariannes tvillingesøster Jette - som har haft en affære med Mariannes eks-mand - i virkeligheden er datter af Leif, som viser sig at være enten halvbror eller farbror til Mariannes mor, og som (måske?) er den, Jette har arvet sin paranoide skizofreni fra.
Man går galt i byen, hvis man kun læser romanen som realisme. Den er en moderne hybrid, der nægter at forholde sig til vores konventionelle idéer om romaner og genrer. Den kombinerer det realistiske med en barok Dario Fo-inspireret komik og ikke så få elementer fra soap-satirens overdrev. Det gør den til en meget morsom roman. Sproget er ligefremt og let læst, bramfrit i tonen og med mange præcise replikskifter og flot sansede situationer.
Og som man ville have sagt i den gamle serie Soap: "Forvirret?" - Det vil De stadig være efter at have læst "Marv og ben" ...
Men læs den endelig!
Gyldendal, 2005. 186 sider. Kr 199,-
Kommentarer