Anmeldelse
Lucretia og Margaret af Hugh Zachariae
- Log ind for at skrive kommentarer
![](/sites/default/files/styles/spot/public/lucretia_og_margaret_100.jpg?itok=30inTEaP)
Et stykke dejligt og anderledes Danmarkshistorie. Du kommer med til St. Croix og bliver vidne til et slavebarns egen historie.
Bogen er varm og nærværende. Ikke en sædvanlig kølig og faktuel historiebog om politiske manifester og forældede doktriner. Ud af Hugh Zachariaes fine 'puslespil' af breve, dagbogssider, indtryk, beskrivelser, fotos og tegninger træder omtrent hans oldemor og tipoldemor og resten af denne prægtige familie, som med kloge menneskers dybde reflekterer, handler og kæmper sig gennem et liv med kultursociologiske odds imod sig; de er sorte.
Der følger ganske vist ikke en cd med bogen, der med en medrivende gospel kunne understrege styrken og humøret i en familie med undertrykkelsen på helt tæt hold – men lytter du rigtig godt efter, er det, som om frihedens og forandringens gospel alligevel synger et sted derinde i papiret.
Som i al anden styrke er et af de rigtig gode værktøjer humoren, og den skorter det ikke på i bogen. Den er stille og underfundig, men den er der. Der er bl.a. en skøn passage, hvor Margaret som ældre kvinde mindes sin hvepsetalje – én hun havde som ung. Umiddelbart efter kommer der et foto af Margaret som ældre kvinde, her er hvepsetaljen i den grad forsvundet, og man undrer sig stille over, hvordan den nogensinde kan have været der. Det viser sig hurtigt, at det gør hun også selv! Jamen har du først set ind i Margarets brune øjne med det stille lune, begynder du at klukke af grin ved den ærlige og præcise konstatering.
Ud over, at bogen er en pragtfuld læseoplevelse, er den også et visuelt pragteksemplar og af en beskaffenhed, som ligger et pænt stykke over gennemsnittet. Bogen er skøn at have i hænderne, der er kælet for både materialet og trykket, og kræfterne bag er tydeligvis styret af meget andet end ussel mammon – nemlig engagement og kærlighed. Det er dejligt at konstatere, at disse to faktorer kombineret med vilje og kulturel støtte fra bl.a. Dronning Margrethe og Prins Henriks Fond i 2005 kan ende ud i en helstøbt bog som den om Lucretia og Margaret.
Bogen er rigt illustreret. Der er mange originale breve i bogen, og en stribe skønne (fiktive) dagbogsnotater af Margaret.
Hovedland, 2005. 208 sider. Kr 259,-
- Log ind for at skrive kommentarer
![](/sites/default/files/styles/spot/public/lucretia_og_margaret_100.jpg?itok=30inTEaP)
Et stykke dejligt og anderledes Danmarkshistorie. Du kommer med til St. Croix og bliver vidne til et slavebarns egen historie.
Bogen er varm og nærværende. Ikke en sædvanlig kølig og faktuel historiebog om politiske manifester og forældede doktriner. Ud af Hugh Zachariaes fine 'puslespil' af breve, dagbogssider, indtryk, beskrivelser, fotos og tegninger træder omtrent hans oldemor og tipoldemor og resten af denne prægtige familie, som med kloge menneskers dybde reflekterer, handler og kæmper sig gennem et liv med kultursociologiske odds imod sig; de er sorte.
Der følger ganske vist ikke en cd med bogen, der med en medrivende gospel kunne understrege styrken og humøret i en familie med undertrykkelsen på helt tæt hold – men lytter du rigtig godt efter, er det, som om frihedens og forandringens gospel alligevel synger et sted derinde i papiret.
Som i al anden styrke er et af de rigtig gode værktøjer humoren, og den skorter det ikke på i bogen. Den er stille og underfundig, men den er der. Der er bl.a. en skøn passage, hvor Margaret som ældre kvinde mindes sin hvepsetalje – én hun havde som ung. Umiddelbart efter kommer der et foto af Margaret som ældre kvinde, her er hvepsetaljen i den grad forsvundet, og man undrer sig stille over, hvordan den nogensinde kan have været der. Det viser sig hurtigt, at det gør hun også selv! Jamen har du først set ind i Margarets brune øjne med det stille lune, begynder du at klukke af grin ved den ærlige og præcise konstatering.
Ud over, at bogen er en pragtfuld læseoplevelse, er den også et visuelt pragteksemplar og af en beskaffenhed, som ligger et pænt stykke over gennemsnittet. Bogen er skøn at have i hænderne, der er kælet for både materialet og trykket, og kræfterne bag er tydeligvis styret af meget andet end ussel mammon – nemlig engagement og kærlighed. Det er dejligt at konstatere, at disse to faktorer kombineret med vilje og kulturel støtte fra bl.a. Dronning Margrethe og Prins Henriks Fond i 2005 kan ende ud i en helstøbt bog som den om Lucretia og Margaret.
Bogen er rigt illustreret. Der er mange originale breve i bogen, og en stribe skønne (fiktive) dagbogsnotater af Margaret.
Hovedland, 2005. 208 sider. Kr 259,-
Kommentarer