af Gitte Buur Rasmusssen, Århus Kommunes Biblioteker
- Med din nyeste roman, “Tænk at Grace Kelly eksisterer”, har du for første gang begået en krimi. Hvad gav dig lyst til at prøve kræfter med krimigenren ?
Jeg har det seneste år været meget optaget af forvanskninger og illusioner, fx. "Erna ville have bifaldet det" i Løgnhalse, Pralhalse og andre Fantaster (Dansklærerforeningen), og hvor kan man få lov at overraske sin læser mere end i en kriminalroman. Sådan som jeg selv tænker på "Tænk at Grace Kelly eksisterer", så handler den om forholdet mellem fiktion og virkelighed, om hvordan vi hele tiden går rundt og bygger billeder op af den verden, vi lever i, af de omgivelser vi bevæger os i. Som sådan handler et opklaringsarbejde jo om at stykke spor sammen for at finde den skyldige, men spor kan vende på flere måder og sættes sammen til flere forskellige billeder - hvilket jeg havde lyst til at lege med i romanen.
- Hvorfor har du valgt at skrive en metaroman - en roman der handler om sig selv som roman ?
Ideen til bogen kom ud af de små "Fiktive Essays". Når man læser krimier, er det ofte kærlighed eller penge, der er drivkraften bag intrigen. Men hvorfor ikke skrive en krimi om litteratur? I nogle af os vækker litteraturen faktisk lige så mange følelser - hvis endda ikke flere - end når vi beskæftiger os med penge. Min egen oplevelse af bogen er imidlertid, at efterhånden som jeg fik mig skrevet igennem den, blev det mindre og mindre vigtigt med pointerne om litteratur og mere og mere vigtigt at leve sig ind i Knut Kommissär. Derfor tænker jeg ikke længere på den som en meta-roman, men faktisk på den som en mere regulær historie, ganske vist med en overraskende slutning, men altså ikke som en bog, hvis vigtigste ærinde er at levere refleksioner over litteraturens væsen.
- Af anmeldelserne fremgår det, at du er inspireret af Italo Calvinos “Hvis en vinternat en rejsende”. Har det noget på sig ?
Da jeg skrev de fiktive essays, var jeg fascineret af den fine måde, hvorpå Calvino taler direkte til sin læser, især at han fanger læseren i den situation, som læseren sidder i, nemlig at læseren læser den pågældende bog. Min tanke var, om man kunne finde flere situationer, hvor det skete. Ellers har jeg ikke skelet synderligt til Calvino.
- Bruger du din baggrund med en Ph.d. i filosofi og semiotik, når du skriver romaner ?
Ikke meget. Men der er måske en forbindelse til filosofi og semiotik, idet disse områder gerne spørger om tingenes mening. Og i "Tænk at Grace Kelly eksisterer" spørger jeg undervejs efter meningen med at læse bøger, jvf. citatet af Breton i begyndelsen. Hvorfor er det egentlig interessant for os at læse om mennesker, der ikke eksisterer - eller hvorfor har bøger, der er 'baseret på en sand historie' større indflydelse? Det synes jeg, var to interessante spørgsmål at udforske i romanen.
- Hvilken bog ligger på dit natbord netop nu ?
Jeg er lige blevet færdig med at læse et manuskript af to af mine venner. Så nu skal jeg se, hvad jeg skal i gang med. Måske Niemi "Populærmusik fra Vitula", måske Georges Perec "W - eller en erindring om en barndom" eller en meget mærkelig roman, som jeg har fået fingre i, nemlig Mark Z. Danielewski "House of Leaves."
Lån Mads Storgaard Jensens bøger på
Skribent
05 jan.04
![](/sites/default/files/styles/spot/public/mads_storgaard_jensen_0.jpg?itok=3DUwR_yO)
af Gitte Buur Rasmusssen, Århus Kommunes Biblioteker
- Med din nyeste roman, “Tænk at Grace Kelly eksisterer”, har du for første gang begået en krimi. Hvad gav dig lyst til at prøve kræfter med krimigenren ?
Jeg har det seneste år været meget optaget af forvanskninger og illusioner, fx. "Erna ville have bifaldet det" i Løgnhalse, Pralhalse og andre Fantaster (Dansklærerforeningen), og hvor kan man få lov at overraske sin læser mere end i en kriminalroman. Sådan som jeg selv tænker på "Tænk at Grace Kelly eksisterer", så handler den om forholdet mellem fiktion og virkelighed, om hvordan vi hele tiden går rundt og bygger billeder op af den verden, vi lever i, af de omgivelser vi bevæger os i. Som sådan handler et opklaringsarbejde jo om at stykke spor sammen for at finde den skyldige, men spor kan vende på flere måder og sættes sammen til flere forskellige billeder - hvilket jeg havde lyst til at lege med i romanen.
- Hvorfor har du valgt at skrive en metaroman - en roman der handler om sig selv som roman ?
Ideen til bogen kom ud af de små "Fiktive Essays". Når man læser krimier, er det ofte kærlighed eller penge, der er drivkraften bag intrigen. Men hvorfor ikke skrive en krimi om litteratur? I nogle af os vækker litteraturen faktisk lige så mange følelser - hvis endda ikke flere - end når vi beskæftiger os med penge. Min egen oplevelse af bogen er imidlertid, at efterhånden som jeg fik mig skrevet igennem den, blev det mindre og mindre vigtigt med pointerne om litteratur og mere og mere vigtigt at leve sig ind i Knut Kommissär. Derfor tænker jeg ikke længere på den som en meta-roman, men faktisk på den som en mere regulær historie, ganske vist med en overraskende slutning, men altså ikke som en bog, hvis vigtigste ærinde er at levere refleksioner over litteraturens væsen.
- Af anmeldelserne fremgår det, at du er inspireret af Italo Calvinos “Hvis en vinternat en rejsende”. Har det noget på sig ?
Da jeg skrev de fiktive essays, var jeg fascineret af den fine måde, hvorpå Calvino taler direkte til sin læser, især at han fanger læseren i den situation, som læseren sidder i, nemlig at læseren læser den pågældende bog. Min tanke var, om man kunne finde flere situationer, hvor det skete. Ellers har jeg ikke skelet synderligt til Calvino.
- Bruger du din baggrund med en Ph.d. i filosofi og semiotik, når du skriver romaner ?
Ikke meget. Men der er måske en forbindelse til filosofi og semiotik, idet disse områder gerne spørger om tingenes mening. Og i "Tænk at Grace Kelly eksisterer" spørger jeg undervejs efter meningen med at læse bøger, jvf. citatet af Breton i begyndelsen. Hvorfor er det egentlig interessant for os at læse om mennesker, der ikke eksisterer - eller hvorfor har bøger, der er 'baseret på en sand historie' større indflydelse? Det synes jeg, var to interessante spørgsmål at udforske i romanen.
- Hvilken bog ligger på dit natbord netop nu ?
Jeg er lige blevet færdig med at læse et manuskript af to af mine venner. Så nu skal jeg se, hvad jeg skal i gang med. Måske Niemi "Populærmusik fra Vitula", måske Georges Perec "W - eller en erindring om en barndom" eller en meget mærkelig roman, som jeg har fået fingre i, nemlig Mark Z. Danielewski "House of Leaves."
Lån Mads Storgaard Jensens bøger på
- Med din nyeste roman, “Tænk at Grace Kelly eksisterer”, har du for første gang begået en krimi. Hvad gav dig lyst til at prøve kræfter med krimigenren ?
Jeg har det seneste år været meget optaget af forvanskninger og illusioner, fx. "Erna ville have bifaldet det" i Løgnhalse, Pralhalse og andre Fantaster (Dansklærerforeningen), og hvor kan man få lov at overraske sin læser mere end i en kriminalroman. Sådan som jeg selv tænker på "Tænk at Grace Kelly eksisterer", så handler den om forholdet mellem fiktion og virkelighed, om hvordan vi hele tiden går rundt og bygger billeder op af den verden, vi lever i, af de omgivelser vi bevæger os i. Som sådan handler et opklaringsarbejde jo om at stykke spor sammen for at finde den skyldige, men spor kan vende på flere måder og sættes sammen til flere forskellige billeder - hvilket jeg havde lyst til at lege med i romanen.
- Hvorfor har du valgt at skrive en metaroman - en roman der handler om sig selv som roman ?
Ideen til bogen kom ud af de små "Fiktive Essays". Når man læser krimier, er det ofte kærlighed eller penge, der er drivkraften bag intrigen. Men hvorfor ikke skrive en krimi om litteratur? I nogle af os vækker litteraturen faktisk lige så mange følelser - hvis endda ikke flere - end når vi beskæftiger os med penge. Min egen oplevelse af bogen er imidlertid, at efterhånden som jeg fik mig skrevet igennem den, blev det mindre og mindre vigtigt med pointerne om litteratur og mere og mere vigtigt at leve sig ind i Knut Kommissär. Derfor tænker jeg ikke længere på den som en meta-roman, men faktisk på den som en mere regulær historie, ganske vist med en overraskende slutning, men altså ikke som en bog, hvis vigtigste ærinde er at levere refleksioner over litteraturens væsen.
- Af anmeldelserne fremgår det, at du er inspireret af Italo Calvinos “Hvis en vinternat en rejsende”. Har det noget på sig ?
Da jeg skrev de fiktive essays, var jeg fascineret af den fine måde, hvorpå Calvino taler direkte til sin læser, især at han fanger læseren i den situation, som læseren sidder i, nemlig at læseren læser den pågældende bog. Min tanke var, om man kunne finde flere situationer, hvor det skete. Ellers har jeg ikke skelet synderligt til Calvino.
- Bruger du din baggrund med en Ph.d. i filosofi og semiotik, når du skriver romaner ?
Ikke meget. Men der er måske en forbindelse til filosofi og semiotik, idet disse områder gerne spørger om tingenes mening. Og i "Tænk at Grace Kelly eksisterer" spørger jeg undervejs efter meningen med at læse bøger, jvf. citatet af Breton i begyndelsen. Hvorfor er det egentlig interessant for os at læse om mennesker, der ikke eksisterer - eller hvorfor har bøger, der er 'baseret på en sand historie' større indflydelse? Det synes jeg, var to interessante spørgsmål at udforske i romanen.
- Hvilken bog ligger på dit natbord netop nu ?
Jeg er lige blevet færdig med at læse et manuskript af to af mine venner. Så nu skal jeg se, hvad jeg skal i gang med. Måske Niemi "Populærmusik fra Vitula", måske Georges Perec "W - eller en erindring om en barndom" eller en meget mærkelig roman, som jeg har fået fingre i, nemlig Mark Z. Danielewski "House of Leaves."
Lån Mads Storgaard Jensens bøger på
Interne links
Kommentarer